Cred că e foarte dificil să trăiești cu vocile alea din capul tău.
Marc Spector. Steven Grant. Khonshu.
Dă-l înapoi, nătărăule.
DIN EPISOADELE ANTERIOARE
Îl poți auzi?
Nu-l mai aud. Eu i-am fost Avatarul.
Khonshu îi pedepsește pe cei care au luat deja calea răului.
Este prea târziu pentru judecată.
Ammit sfârtecă răul din rădăcină.
Îmi doresc să vezi lumea pe care o clădim.
Și totuși, Ammit a decis.
Nu trebuie s-o pui la îndoială.
Ammit va lumina calea spre bine.
Trebuie să o înviem.
Steven, am făcut o înțelegere cu Khonshu.
Înțelegerea presupune să nu intervii.
Acum, dă-mi corpul tău.
Scarabeul e ca un fel de busolă,
care ne duce la mormântul lui Ammit.
Cheamă costumul.
Căcat!
Vom găsi scarabeul.
Prea târziu. Este la Harrow.
Atunci vom găsi altă cale. Vom găsi mormântul înaintea lui.
Apoi l-am găsit cu tot cu scarabeu,
stă la 20 de minute de casa noastră.
Și-acum probabil și-o caută cu lumânarea, alergând prin Cairo.
De asta ești așa nefericită că te întorci acasă.
Neliniștită, poate.
Au trecut zece ani.
Nu ți-e teamă că poate ai ars toate punțile?
Toate relicvele furate și obiectele de preț?
Eu nu fur.
Deja au fost furate.
Lumea uită asta.
Eu le iau de pe piața neagră
și le returnez stăpânilor de drept.
Mai păstrez câteva ca să mă-ntrețin.
Isteață.
Nu mai ești așa nevinovată.
Mă întreb ce-ar crede taică-tu despre scarabeul lui.
Nu vom afla niciodată.
E incredibil că te-a lăsat să mă-nveți toate astea.
Mereu te-a răsfățat.
Crezi că tu aveai ce căuta în expedițiile lui?
Arheologia, o harababură pentru obsedați tocilari.
Ce s-a întâmplat acolo în deșert s-a pierdut sub nisip.
Să știi că-i greu să dezgropi dureri din trecut.
Poți să te afunzi.
Să rămâi cu gândul la tot ce-a fost.
Super. Atunci n-o s-o fac.
De parcă n-o faci deja.
Și mie mi-e dor de el.
Dar e trecutul tău. Nu al meu.
Încearcă să uiți de fantome.
Oi fi emotivă...
...dar îmi fac griji.
Drum bun, fată.
Mersi.
Am găsit-o pe Ammit.
E aici.
Am găsit-o.
E aici.
Marc Spector e-n Cairo.
Ne-a urmărit.
Știu. Am găsit-o.
Rahat.
L-ați omorât?
Eu voiam să vorbesc cu el.
Despre un sit arheologic.
Acum o să trebuiască să vorbesc cu voi.
E prea târziu.
- N-o să-l mai găsești pe Harrow. - Serios?
Ce facem, dansăm? Ne batem? Ce-aveți de gând?
Grijă la față, străinule.
Marc!
N-o face, Marc.
Oprește-te,
Gata.
Unde-i Steven?
Oprește, te rog!
Acum vorbești arabă?
De ce te dai drept străin?
Unde mă duci?
Tu ați zis aeroport.
Aeroport.
Stai! Stop!
Vreau să vorbim.
Ne-ai lăsat să plecăm.
Nu eram eu! Vreau să vorbim puțin!
Banii mei!
Banii mei! Unde sunt banii mei?
Unde-i Harrow?
Spune-mi unde e Harrow!
Marc.
Marc, ajunge.
Ce?
O, Doamne.
O, nu.
Steven, ce ai făcut?
Jur, n-am fost eu.
Atunci, cine-a fost?
Unde-i mormântul?
Du-l la balustradă.
E doar un puști.
Va vorbi.
Unde-i Harrow?
Slavă lui Ammit.
M-am înșelat.
Ce dracu e-n capul tău, Steven?
Eu? Tu ești ăla pus pe înjunghiat.
Eu n-am făcut nimic.
Nici eu. Ascultă, dacă vrei să știi cine-i vinovat,
mai bine-l întrebi pe porumbelul de care asculți.
Să nu-mi mai stai în drum.
Dacă n-avem cum să dăm de grupul lui Harrow,
o să găsim alt mod să-l oprim.
Deci? Ceilalți zei ce părere au?
O să îi lase pur și simplu s-o elibereze pe Ammit?
Cine cere o audiență cu zeii, riscă să-i mânie.
De ce? Ce se poate întâmpla?
Dacă îi înfurii, mă vor întemnița în piatră.
Mie nu-mi sună atât de rău.
Ia să te văd luptând cu Harrow,
fără armura mea tămăduitoare.
Bine. Atunci?
Ai tu vreo idee bună?
Am una foarte rea.
Khonshu?
Ce faci?
Trimit zeilor un semn imposibil de ignorat.
Ajutor!
Ești disperat, corb bătrân.
Săpați! Orice se va-ntâmpla, săpați!
Nu vă opriți. În curând voi fi convocat.
E puțin exagerat, nu crezi?
Haide. Acum își reunesc Avatarurile.
Nu sunt împrăștiate prin toată lumea?
Ba da. Dar pentru întrunirea Eneadei,
portalul se ivește oriunde.
Ok. Și, unde-i al meu?
Când le-am vorbit ultima oară, zeii m-au exilat.
Pledoaria noastră trebuie să fie de netăgăduit.
Tu nu vii cu mine?
Voi fi cu tine...
Nu-mi vine să cred.
Mamă, chiar am intrat.
Suntem în Marea Piramidă din Giza.
Khonshu e de-o teatralitate fără egal.
Tu ești avatarul lui?
Bună. Tu cine ești?
Sunt Yatzil. Avatarul lui Hathor.
Bine.
Zeița muzicii și-a iubirii.
Mișto.
Khonshu n-a vorbit despre ea?
Zeii nu sunt subiectul lui preferat.
Nici măcar vechii lui prieteni?
Scuze.
Hathor spune că, până nu demult, lui Khonshu îi plăceau cântecele ei.
Din câte știu eu, lui Khonshu nu-i plac decât gemetele de durere.
Yatzil.
Khonshu ți-a explicat cum va decurge?
Nu prea. Ce anume ar trebui să știu?
Eu încerc să nu mă opun.
E o senzație ciudată. Dar te vei obișnui.
Super.
Se reunesc Horus, Isis, Tefnut,
Osiris și Hathor,
să asculte pledoaria lui Khonshu.
Te-am mai izgonit pentru că ne-ai demascat, Khonshu.
Și știi că îți disprețuim stridența,
măștile teatrale și armele.
Dar dacă mai manipulezi cerul,
noi te vom întemnița în piatră.
Scutește-mă de-amenințări ipocrite!
Am fost izgonit fiindcă n-am abandonat omenirea,
cum ați făcut voi!
Noi n-am abandonat omenirea.
Ea ne-a abandonat.
Ne folosim Avatarurile pentru a ne-ndeplini scopurile,
fără să atragem inutil atenția asupra noastră.
Nu ca unii dintre noi.
Avatarurile nu sunt de ajuns! Ne trebuie puterea zeilor!
Reveniți la opulența Supravidului sau pierdeți acest tărâm!
Pentru ultima dată, Khonshu...
Avatarurile care rămân aici sunt simpli observatori.
Am decis acum mult timp că în viețile oamenilor
nu ne amestecăm.
Noi vom decide care-i calea cea dreaptă.
Spune-ți păsul.
Cer judecată pentru Arthur Harrow!
Învinuirile?
Conspiră s-o elibereze pe Ammit!
Asta-i o acuzație gravă, Khonshu.
Să intre învinuitul!
Înțeleg din prezența acestui avatar improvizat al lui Khonshu,
că prilejul întâlnirii e unul nefast.
Știi foarte bine de ce ești aici!
Recunosc că nu mi-a fost dor de vocea asta.
Dar treci, maestre, la subiect.
Nu încerci s-o eliberezi pe Ammit din mormânt?
Am fost în deșert.
Dar dacă drumul prin deșert e o crimă,
lista păcătoșilor e mai lungă decât Nilul.
Khonshu caută mormântul ei
de când m-a ademenit în slujba lui.
Ochii lui sunt orbiți de invidie, paranoia și de...
E o minciună!
Nu vă încredeți într-un zeu decăzut.
Nu, Khonshu e nebun,
și e slujit de un bolnav.
Ce vrei să spui?
El e un om care efectiv nu știe cum îl cheamă.
În certificatul de căsătorie este Marc Spector...
Minte!
Are contract de muncă ca Steven Grant.
Taci!
- Am văzut cum vorbește singur... - Gura!
Cum se amenință.
Habar n-am câte alte personalități zac în el.
Omul e evident nebun.
Nu tolerăm ieșiri violente în această sală.
Nu-mi face plăcere
să vă spun că acest om e foarte tulburat.
Khonshu doar se folosește de el, așa cum a abuzat de mine,
așa cum abuzează de această curte.
Faceți ceva, până nu e prea târziu.
Să vorbim cu Marc Spector.
Chiar ești bolnav?
Sunt. Sunt bolnav.
Nu mi-e bine.
Dar asta nu schimbă faptul că omul ăsta e...
Nu-ți fie teamă să ne spui sincer dacă te simți exploatat de Khonshu.
Nu contează cum mă simt eu! Nu eu sunt judecat aici! El e!
Vă spun că-i un om foarte periculos, deci ascultați-mă o clipă.
Nu a comis niciun delict.
Întrunirea a luat sfârșit.
Marc. Mai există o cale.
- Ascultă-mă cu atenție. - Da.
Ammit a fost îngropată în secret, nici zeii nu știu unde-i mormântul.
Ammit avea mulți adepți, am vrut să fiu precaută.
Dar cineva sigur știe.
Un om. Un medjai numit Senfu.
A fost pus să marcheze locul înhumării
în caz că zeii se răzgândesc vreodată și decid să o ierte.
Găsește sarcofagul lui Senfu și vei găsi mormântul.
Bine. Și unde pot să-l găsesc?
Sarcofagul a fost furat și-a fost vândut pe piața neagră.
Ai putea să începi acolo.
Aș dori unul.
Perfect, domnu'! Unu!
E cel mai bun suc din lume.
Caut sarcofagul lui Senfu.
Senfu?
Sper că-ți place atenția.
Ești în locul potrivit, dar nu ești egiptean.
Layla, ce naiba cauți aici? Nu trebuia să vii.
De ce? Fiindcă sunt câțiva în Cairo, care au o problemă cu mine? Și ce?
Nu localnicii mă-ngrijorează.
Hai cu mine. Te-ajut eu să găsești ce cauți.
Deci ce anume căutăm? Care-i planul?
Nu-i plăcut când alții au secrete, nu?
Bine.
Înțeleg că ești supărată că am plecat așa repede și am venit la Cairo.
Înțeleg.
Stai. Așa îți ceri scuze?
- E bine. E foarte bine. - Ca să-ncheiem bine seara,
poate uităm puțin de-ale noastre
și ne gândim la un plan până ajungem la...
- Mogart? - Mogart?
Ca să știi, eu n-am venit pentru tine.
Am venit pentru mine, și pentru cei care ar muri din cauza lui Harrow.
- Am înțeles. - Bun.
Îmi pare rău.
Chiar dacă nu contează.
Deci Mogart ăsta... Sigur el are sarcofagul?
Da. M-am informat.
Colecția lui Mogart e subiect de bârfă pentru împătimiți.
N-am mai auzit asta de la nuntă.
Puteai să-mi spui. Știi? Tot ce ți s-a-ntâmplat.
Despre Steven.
Ca să fiu sincer, l-am putut reprima, până de curând.
Ce s-a întâmplat?
Nu contează.
Știi că te-aș fi putut ajuta.
Da.
Știi că nu-mi prea stă fire, nu?
Niciodată n-am putut să vorbesc despre lucruri.
Lucruri serioase?
Da.
Da, știu.
Dar poate ar fi trebuit să-ncercăm.
Da. Poate. Dar acum e cam târziu, nu?
Bine. Să stabilim ce spunem.
Tipu' ăsta are mulți prieteni.
Da. Cu multe arme.
Ce-i acolo?
Iscoadele lui Harrow?
Nu știu, poate.
Să mergem.
Nu uita, te cheamă Rufino Estrada.
Bun.
Ne-am întors din luna de miere în Maldive.
Îi dăm și ceva detalii interesante.
Dacă le spun că lucrezi la suveniruri,
n-o să mă creadă niciodată, nu?
Bek.
Layla.
A trecut ceva timp.
- Ce mă bucur... - Da.
- Pe aici. - Mulțumesc.
Abia așteaptă să te vadă.
După Madripoor, sunt sigur că aveți multe de povestit.
Scuzați-mă o clipă.
Dl Mogart vine imediat.
Tipul ăsta organizează partide de El-Mermah
în curtea din spate, la mișto?
Nu, ia lecții private în curtea din spate, de la cei mai buni.
Super.
Îmi place halatul.
Layla. Te rog.
E o bucurie să te văd.
La fel.
Cum îți merge?
Bine. Mulțumim că ne-ai primit de pe-o zi pe alta.
Te rog. Sper că știi că poți veni în vizită oricând.
El e soțul meu, Rufino.
- Mă bucur să te cunosc. - Încântat.
Da.
Sper că înțelegeți că asta nu e o simplă colecție.
Conservarea pieselor cu valoare istorică e o responsabilitate importantă.
O responsabilitate de care numai tu te poți bucura, nu?
Ei bine, prefer s-o văd ca pe un demers filantropic de conservare.
Dacă-mi permiteți, de ce vă interesează Senfu în mod special?
De fapt, tranzacțiile noastre...
Iartă-mă. Întrebarea e pentru soțul tău, dacă-mi permiți.
Eu cred... Eu cred că mi-ar plăcea să arunc un ochi.
Amuzant.
Vă rog.
- Super. - Da.
Te rog, dă-i drumul lui Steven, până nu strici totul.
În niciun caz. Așa. Zi-mi ce vezi.
Pare că ritualul înhumării e conform cu textele Studenwachen.
Cu ce?
E pe bune.
Sunt doar scrieri despre călăuzirea morților.
Nu indică niciun loc anume.
Pentru că informația trebuie descifrată.
E ascunsă.
Bine...
Mă lași un minut? Trebuie să vorbesc cu Steven...
Tu ține-l ocupat.
Bine, Steven. Vrei să vorbești cu mine? Vorbește. Ce fac?
Ce faci? Păi poți să-mi dai mie corpul și să te cari naibii.
Termină, n-avem timp de asta.
Dacă e ceva ce știi, spune-mi.
Vrea să stea acolo câteva minute, singur,
pentru că... Da. El...
Se roagă.
Scuze. Dacă vrei să te ajut, ai face bine să mă scoți de-aici.
Vrei un masacru?
- Bine fă cum vrei. - Ok.
Ești chiar nașpa!
Uită-te la cartonaj.
Așa. Și ce fac?
Ia prima bucată, înfășoar-o peste cea din mijloc.
- Asta? - Da, aia.
- Așa? - Da.
Stai puțin.
Acum, dacă potrivești stelele
cu bucata de-acolo și le pui laolaltă,
- o să ai o hartă... - Ce faci aici?
Marc! Nu!
Căcat!
Voi chiar mă credeți idiot?
- În genunchi. - Anton, oprește-te!
Treci în genunchi!
Bine.
Layla, chiar eram pregătit să fac pace.
Tu nu înțelegi, noi chiar încercăm să salvăm vieți.
Auzi, Ia bagă un ochi în sarcofag.
E ceva foarte tare.
Ei, ce sa vezi!
Se pare că avem și alți musafiri interesați.
Scoală!
Nu știu ce ți-au promis,
dar eu unul îți pot oferi ceva tangibil.
La ce-i bun un indiciu, când poți avea comoara?
Anton, nu-l asculta pe omul ăsta. Vrea să ne împiedice să găsim...
Te rog! Gata!
O să omoare milioane de oameni!
Tu-mi vorbești mie de încredere?
Vă rog, nu-i nevoie să ne înjosim cu învinuiri agresive.
Voi, cei de față, aveți atât de multe în comun.
Layla,
tu tot speri că distanța
va închide rănile provocate de uciderea tatălui tău.
Dar ai o piedică-n drum.
Soțul tău nu-ți spune adevărul.
Și Marc, tu nu-i spui, pentru că știi că dacă o faci,
te va vedea așa cum te vezi tu,
nedemn de-a fi iubit.
Ce jigodie ești.
Anton...
Puterea acestor obiecte...
Îți ofer dovada că e reală.
Acest sarcofag nu aparține nimănui.
Fă-o. Cheamă costumul.
Dă-le ceea ce merită.
Vrei să vezi cu ochii tăi?
Da.
Vreau.
Ce mai aștepți?
E doar un strop din puterea pe care eu o ofer.
Hei, a fugit.
Unde e?
- Trage de timp. - Pot să fac asta.
Marc, gata!
Nu, Marc!
Marc, dă-mi mie corpul!
Scuze.
Ești bine?
Pân-aici. Gata, piua!
Am zis „piua”! Băieți, haideți să ne potolim, da?
Ne-am enervat.
Hai să ne calmăm naibii și să vorbim ca oamenii...
Ia corpul, ia-l odată, Marc! Ia-l!
Layla!
- Ești bine? - Da.
- E la tine? - Da.
- Ne trebuie o mașină. - Da, hai.
Tic-tac, Marc Spector. Tic tac.
Chiar îmi plăcea haina aia.
Aia e...
La ce se referea Harrow?
Cum adică?
Spunea că merit să aflu.
N-am nicio idee.
Eu n-am spus nimănui de ce m-am mutat.
Dar el știa, parcă mi-a citit gândurile.
Încearcă să te intimideze.
Știi tu, se joacă cu mintea ta.
Nu, să nu-i dai voie.
Știi, el are senzația că poate vedea
în sufletul omului, e o prostie fără sens.
Dac-ar fi adevărat, n-ar avea ca discipoli o adunătură de
criminali psihopați, nu?
Deci nu-i adevărat? Ce-a zis despre tine și despre...
Nu, normal că nu.
Încearcă să ne dezbine, îți bagă prostii în cap.
De fiecare dată când aflu ceva nou despre tine,
îmi zic: „Asta e. E imposibil să mai fie secrete între noi.”
Și-apoi mai apare ceva, și parcă habar n-am cine ești.
Da. Așa e.
Nu știi.
I-am localizat.
Încearcă asta.
Da, cred că merge.
- Asta? - Ok.
Nu. Ce mai avem?
Nu văd o constelație întreagă, sunt doar bucăți și fragmente.
O să dureze o veșnicie.
Marc. Lasă-l pe Steven.
El înțelege toate astea, chiar cred că merită să-i dăm o șansă.
Eu convoc zeii, tu aduci un vierme.
N-o să-ți redea corpul.
Marc, nu putem aștepta. E în regulă, doar lasă-l!
Nu mai e timp!
Ce faci?
Așa. Haide, să te văd.
Hai noroc, mersi.
Bine. Așa.
Ia să vedem.
Asta nu.
Nici asta.
Steven?
Egiptenii practic au inventat navigația.
Nu-s foarte multe repere în deșert.
Așa că au inventat un mod de-a se ghida după soare și stele.
E genial, nu-i așa?
Da.
E-n franceză.
Știu.
Și ce facem cu ea?
Nu sunt sigur, dar dacă...
Stai așa puțin.
Vezi astea? Vezi găurile astea mici?
E o constelație.
Ar trebui să putem triangula stelele în coordonate, nu?
Lasă-mă s-o scanez.
De fapt... Din păcate nu-i atât de simplu.
- Nu merge. De ce nu merge? - Da, vezi tu, Senfu...
Senfu a marcat mormântul cam acum 2.000 de ani.
Iar stelele se tot deplasează. Nu mult, în realitate, dar
așa am putea ajunge să căutăm la kilometri distanță
de unde-ar trebui să căutăm.
Deci, dacă nu știm exact cum arăta cerul în noaptea aia,
suntem în rahat.
Îmi amintesc noaptea aia.
Îmi amintesc fiecare noapte.
Khonshu?
Eu pot să întorc astrele în timp.
- Cum? - Dar există un preț,
și nu o pot face singur.
Steven, când zeii mă vor întemnița,
spune-i lui Marc să mă elibereze.
Fă ce fac eu.
Da? Așa?
Frate! Ce nebunie.
Asta e noaptea.
E surprinzător de dureros!
Funcționează.
Da, funcționează.
Bun.
Ți-ai făcut-o cu mâna ta, Khonshu.
Simt cum se scurge energia din mine.
Doamne, nu știu cât mai pot s-o țin așa.
Coordonatele sunt 29 grade nord, 25 est.
Asta e! 29 grade nord, 25 est.
Steven.
Steven? Marc?
Haide.
Unde ești?
Marc? Haide.
Iată că ai avut dreptate.
Iar Khonshu nu ne-a dat de ales.
Acum e legat de locul ăsta,
ca alții înaintea lui.
Ne aude?
Eu cred că da.
Pot să-ți spun un secret?
Mi-a plăcut să provoc durere în numele tău.
Ăsta-i păcatul meu suprem.
Dar îți mulțumesc.
Dacă tu nu mi-ai fi sfâșiat sufletul,
poate n-aș fi știut să prețuiesc vindecarea.
Voi face dreptate în locul tău.
Și când voi încheia,
vreau să-ți amintești un lucru.
M-ai călit în agonie.
Ție îți datorez victoria.
BAZAT PE BENZILE DESENATE MARVEL
MARVEL STUDIOS PREZINTĂ
Pentru informații despre sănătatea mintală,
vizitează Alianța Națională pentru Boli Psihice la NAMI.org
Subtitrare: Retail